Barnen, nycklarna och familjealbumet.
Lite mer sug. Perfekt, där är den.
Det är den inre listan.
Jag var hos Lizzie Hagans, men du hade fixat allt, klockan 05.
- Varsågod. - Skulle inte du till D.C.?
Ja, men sen fick mr Cordell sepsis. Derek kan vänta - inte mr Cordell.
Varför förföljer din flickvän mig?
Saker man ska rädda vid en katastrof.
Tydligen börjar Grey ronden mitt i natten numera.
- Jag har varit här i flera timmar! - Listan ger en känsla av kontroll.
- Vad tittar vi på? - Jag vet det först när jag ser det.
- Vad tittar jag på? - Greys ingrepp sen i november.
- Först trodde jag det bara var slump. - Stämmer det här?
- Barnen... - Har alla patienter blivit friska?
- Är det möjligt? - Ren magi.
- ...nycklarna... - Ronden!
Grey är ofelbar. Hon har räddat alla sina patienter sen i november.
...familjealbumet.
När det börjar brinna, när tsunamin kommer-
- eller jorden skälver... minns man listan då?
Eller söker man skydd direkt?
- Allt väl? - Ja.
- Vi rör oss inte. - Av säkerhetsskäl.
- Det hände mig vid förra jordskalvet. - Förra jordskalvet?
Jag läste på innan jag kom hit. Jordskalv nämndes inte.
- De sker sällan. - Bara när du åker hiss, tydligen.
- Ja. - Påminn mig att inte åka med dig.
Visst, dr Pierce. Jag kanske ska ta trapporna.
Det är väl dr Pierce?
- Ja... - Ethan.
Förlåt. Ethan.
- Onkologen, va? - Radiologen.
- Förlåt. - Det är lugnt.
- Då var vi framme. Vi ses. - Ja.
Herregud! Varför hoppade du på mig?
- Jag var din mänskliga sköld. - Tror du att jag behöver skyddas?
Du har rätt. Nästa gång blir du min sköld.
Jag borde kolla hur Tuck mår. Och en som säkert kände skalvet...
...är din syster. Du borde ringa och kolla läget.
Jag ringer när jag är redo. Miranda, snälla, släpp det!
- Ska du på mötet för trans-anhöriga? - Nej.
- Varför inte? - Varför lägger du dig i?
- Ja, det kan man undra. - Miranda...
- Warren! Kände du skalvet? - Ja då.
Spännande. Nästan lika spännande som din dag.
- Bröstförstoringar och näsplastik. - Skärpning!
I dag handlar om att förändra liv.
Spelar du dina kort rätt kan du få vara med i Plastiktruppen.
- Tycker du det låter häftigt? - Inte i början, men efter ett tag.
Kom.
Två på väg: en vuxen med bukskada, ett barn med benfraktur.
Sök Grey och Karev.
- Kepner, är du här? Vad roligt! - Ja. Jag har fullt upp.
Ta bädd åtta. Jag tar fem och sex.
- Grey Sloan. - Du sökte mig?
- Bädd sju. - Det är uppfattat.
- Var det nåt mer? - Nej då. Bädd åtta.
- Det gällde en höft. - Jean Dominy, 75 år.
Genomgick nyligen angioplastik och är här för att hon ramlat.
Jag ramlade ur sängen och jag tror att jag bröt höften.
Den är femton år gammal.
- Fick jordskalvet dig att ramla? - Det och Herbert.
Han bor intill och jag bjöd in honom för att polera hans järnnia.
Hans klubba. Hans penis, alltså.
Vi hade energiskt sex, med benen i vädret... Ja, ni vet.
- Och sen... - Jag bockar för "sexuellt aktiv".
Jag har en bok med alla positioner. Den är som en samlagsmeny.
Vi skulle prova nummer 28, du vet...
Sen började jorden skaka. Jag tänkte: "Nej, Herbert kan inte..."
Aj! Det där är inte bra.
Jag klarar aldrig 29:an med sån smärta.
- Ni kan väl hjälpa mig? - Vi ska röntga dig, så får vi se.
14-årig man med underbensfraktur efter ett fall från en skidlift.
44-årig man med bukskada. Blodtryck 135/85, puls 95.
- Åkte ni skidor när jordskalvet kom? - Nej, tack vare tönten.
- Danielle, var åtminstone trevlig. - Edwards, ta blodprov och ultraljud.
Jag satt med Danielle och Brian med Micah.
- Allt skakade och de föll. - Tönten föll.
Han drog med sig pappa. Han ville inte ens följa med.
- Vänta med din mamma. - Hon är inte min mamma.
- Inte ännu. - Brian ville åka skidor. - Vi gör alltid som Brian vill.
- Käften! - Käften!
Vi kan väl alla hålla käften, så vi kan hjälpa er?
Vi måste fylla på vagnen i traumasal två omgående.
- Ungen i bädd två kan skrivas ut. - Liksom bädd ett. Hon har hypokondri.
Har du hört nåt från Herman?
"Jag övar på att inte gå in i saker. Döda inga barn."
- Hon låter okej. Tänker nån svara? - Inte jag.
- Grey Sloan. - Jag behöver hjälp!
- Ring larmnumret. - De svarar inte!
Min mamma rör sig inte. Vad ska jag göra?
- Din mamma? Hur gammal är du? - Elva.
- Var är du? - I vår stuga. Hjälp mig!
- Det är ingen fara. - Kepner!
Be larmcentralen spåra samtalet på linje tre.
Ett barn med en skadad mamma uppe i bergen.
- Är du kvar? - Ja då. Vad heter du?
- Ruby. - Jag heter Owen.
- Är du läkare? Kan du hjälpa mig? - Ja, jag ska hjälpa dig.
Vi gjorde s'mores. Hon tog choklad ur skåpet.
- ...som ringer Grey Sloan Memorial. - Sen började allt skaka.
- Hon föll ner och ligger på golvet. - Är hon vaken?
Jag har väntat i två timmar. Nu står bilen instängd!
- Snälla, dämpa er! - Har ni parkeringsvakter här?
Tyst!
- Ruby, jag ska byta telefon. - Lägg inte på!
Nej, jag ska bara byta telefon. Häng kvar.
- Okej? - Okej.
- Jag gör alltid fel. - Va?
Nej, inget. Vi hörs snart.
Häng kvar.
- Ruby, är du kvar? - Ja.
- Vad händer? - Andas din mamma?
- Ja, det låter som om hon snarkar. - Ligger hon på sidan eller...
Hon ligger på rygg.
Elvaåring. Hennes mamma har fallit och Kepner spårar samtalet.
Ruby, håll telefonen mot din mammas mun.
Luftvägshinder.
- Är den här salen ledig? - Nej.
- Upptagen... - Hon måste ringa på fast telefon.
- Annars kan de inte spåra henne. - Ruby...
Om du ringer från en fast telefon måste du ringa larmnumret.
- Nej, det är mammas mobil. - Mobil funkar inte. Okej...
Hennes läppar är blå. Varför är de det?
Din mamma får inte tillräckligt med luft.
- Vi fick ingen traumasal. - Okej. Hans skador ser ytliga ut.
Vi hade varit ute i pisten nu, om bara du och jag hade åkt.
Dani, det var inte Micahs fel.
Är det inte hans fel att han inte kan sitta?
- Barnen kommer inte överens. - Du skojar.
Karen och jag förlovade oss i somras efter tre år ihop.
Jag ville fria efter tre dejter, men barnen...
Jag ville göra nåt tillsammans, som en familj-
- i hopp om att det kunde hjälpa. Det blev visst bara värre.
Eller vad tror ni?
Ibland kan motgångar stärka en familj.
Eller slita isär den.
Byt ut mig. Jag vill vara nära magin.
Du är bra, men hon är ofelbar.
Säg inte så till henne, då drar du olycka över henne.
- Aj. - Gör det ont?
Buksmärtan oroar mig. Boka en CT.
Ska du inte byta ut mig? Glöm det.
Kan ni backa ett steg?
Ett till?
- Den! - När kan vi göra det?
- Vi bokar inte in operationen än. - Jag vill ha dem före sommaren.
Om sex veckor träffas vi igen och diskuterar alternativen.
Tack för att du kom.
- Jag fattar inte. - Såg du hur hon såg på sin pojkvän?
Han kom för att ge sitt godkännande.
På sex veckor inser hon att det inte är hon som vill det här.
- Har hon för bråttom? - Brösten var inte hennes idé.
Det skulle bli en behå full av ånger. Ät nåt, Truppen har fullt upp.
Ruby, öppna din mammas mun och stoppa in dina fingrar-
- som om du ska gräva upp nåt. Det kan ligga nåt i hennes hals.
Okej, okej. Det fanns inget där. Vad gör jag nu?
- Gör Heimlichmanövern. Tryck... - Jag har sett den på tv.
- Hur hårt ska jag trycka? - Så hårt du kan.
Inget hände. Inget kom ut.
- Hon andas ännu sämre nu. - Okej, vi får prova nåt annat.
Lägg din hand under hennes haka och lyft den försiktigt.
Nej, sluta. Hon kan bli förlamad.
Hallå? Vad ska jag göra? Hallå?
Den goda nyheten är att ert EKG ser fint ut.
Så hjärtat mår bra. Hur är det med stjärten?
- Ni har en fraktur i lårbensskaftet. - Oj då.
Det är två sprickor. En här och en här.
Hur får vi mig på fötter igen, så att säga?
Jag skulle vilja byta ut hårdvaran. Det är ett stort ingrepp-
- vilket innebär vissa risker, men ger bevarad flexibilitet.
- Så jag skulle kunna ligga på rygg... - Ja.
...eller på sidan eller stå framåtböjd över en soffa...
- Ja, bevarad flexibilitet. - Med tanke på ert hjärta...
...avråder jag från stora ingrepp.
Är du gift, hjärtat? Har du sällskap eller... får du ligga alls?
- Det är inte... - Jag var gift i 44 år.
44 år med samme man, alltså. Vi fick tre barn, sju barnbarn...
...och minnen för en hel livstid.
Han var den förste mannen jag älskade-
- och den ende man jag nånsin kommer att älska-
- men han ska banne mig inte bli den ende mannen att krusa mina bär!
Jag har tid kvar och det finns mycket jag vill prova!
Sånt jag inte har gjort eller inte trodde man kunde göra.
- Ni vet, man kan... - Ja, vi är med.
Varför leva om man inte kan prova nåt nytt?
- Jag vill ha operationen. - Det låter bra.
Operationen tar fem timmar. Hon tar blodförtunnande!
Hur kan du föreslå det utan att fråga mig?
Du ville ha råd. Jag opererar äldre patienter med svagare hjärtan.
Hon verkar hålla i gång. Hon klarar det.
- Det avgör inte du. - Hon är en frisk, alert kvinna.
Hon förtjänar god livskvalitet. Om hon vill byta höft får hon det.
För att hon ska få ligga? Är det värt risken att dö?
Om hennes höft är så skadad att hon blir orörlig - ja.
Oavsett är hon döende.
Okej, jag ska titta igen. Det kanske finns en annan lösning.
- Okej? - Tack.
- Kepner berättade. Kan jag göra nåt? - Vi måste öppna luftvägen.
- Och riskera förlamning. - Hellre förlamad och levande.
Har du nån bättre idé?
- Hallå? Är ni kvar? - Ruby, lyft hennes haka...
- ...och dra den framåt, försiktigt. - Okej.
Lägg telefonen på mammas bröstkorg och låt mig lyssna.
- Hon har öppnat luftvägen, men... - ...hon kan ändå ha andnöd.
- Det är nåt annat. - Ruby.
Lägg huvudet mot mammas vänstra sida och lyssna.
- Jag hör inget. - Hör du henne andas?
- Nej. - Owen.
Okej... Lägg huvudet mot mammas högra sida och lyssna.
Hör du nåt?
- Ruby? - Ja, hon andas.
- Pneumotorax, kanske. - Ruby...
Tryck in telefonen i mammas sida, där du lyssnade-
-och flytta runt den.
- Det är subkutant emfysem. - Hon måste släppa ut luften...
...med toraxdrän, eller nåt. Annars kommer mamman att kvävas.
- Menar du att du ska be henne... - Ruby!
Vi ska be dig prova nåt. Jag ska förklara hur, steg för steg.
Okej, men skynda på. Jag tror att jag har lågt batteri.
- Vad gör du här? - Jag gömmer mig.
Jag orkade inte lyssna på dem bråka mer.
- Samma här. - Brians värden ser bra ut.
- Hur mår Micah? - Mjälten är skadad.
Vi får göra en laparotomi.
- Han kraschar. - Tusan!
- Blodtrycket faller. - Skynda!
Han har kammarflimmer.
- Ett, två, tre... - Försiktigt.
Vad är akutvagnen? Jag vill fibrillera!
Snart, så.
Vi hinner inte.
Normal sinusrytm. - Gå och gör i ordning salen.
- Magiskt. - Jag sa ju det.
- Va? - Inget.
Skynda på.
- Ruby, har ni sugrör? - Nej.
En bläckpenna, kanske?
- Nån framgång? - Inte än.
De jobbar på. Hur mår mamman?
Vänta! Vi köpte milkshake på vägen. Jag har ett sugrör!
- Bra. Nu behöver du hämta... - Vad är det?
Jag vill inte be henne göra det här.
Ruby, du måste hämta en kniv. Inte stor, men vass.
- Ni gjorde s'mores. Har du spetten? - Ja, jag har ett.
- Ska jag spetsa henne? - Du klarar det, Ruby.
Det kommer att hjälpa din mamma.
Hur beskriver man andra interkostalrummet?
Ruby... Sätt fingrarna på mammas vänstra nyckelben.
Den liknar en vinge, vid halsen.
Gå nedåt med fingrarna, två steg. Är du med?
- Okej. Ett, två... - Stanna!
Glid in med fingret under revbenet.
Och ovanför fingret trycker du in spettet två centimeter.
- Jag klarar det inte. - Jo.
- Vi kan ha fel. - Nej då!
- Hon kan punktera hjärtat. - Nej. - Gör det nu, Ruby.
- Herregud. - Tryck hårt, Ruby!
- Tryck hårt, nu! - Herregud! Hon blöder!
Det är ingen fara. Ta sugröret och tryck in det i hålet.
- Nu andas hon massor! - Bra jobbat!
Vänta... Nu blir hennes läppar blå igen.
Ruby, lägg fingrarna mot hennes hals. Känner du en puls?
- Nej. - Okej, Ruby...
Sätt dig över din mamma-
- och tryck hårt mot hennes bröstkorg. Jag ska lära dig HLR.
Okej, då ska vi se.
- Oj! Den höften har fått se en del. - Du anar inte, Ethan.
- Kan du förstora den högra protesen? - Absolut.
- Andra mötet i dag, dr Pierce. - Snart tröttnar du på mig.
Knappast.
Titta, hennes lårben har spruckit. Det måste nog opereras.
Fast frakturen ser enkel ut.
Jag kanske kan gå in från sidan. Det vore mindre invasivt.
- Mindre tid i operationssalen? - Ja.
Det minskar risken för hjärtkomplikationer.
Och hon kan fortsätta nuppa. Jag ska berätta det.
Jag har tagit trapporna sen i morse. För säkerhets skull.
- Jag menade inte allvar. - Jag vet.
- Jag tar inte trapporna, egentligen. - Jaha... Okej.
Jag skulle vilja gå ut med dig. Ta en kaffe eller ett glas eller...
Jag är flexibel.
- Det lät helt fel. Låt mig börja om. - Nej, jag kan stoppa dig.
Förlåt, Ethan. Du verkar... lång. Och trevlig.
- Men jag är inte... - Okej, jag fattar.
Okej.
Det här är liksom mitt kontor, så om du väntar på att jag ska gå...
Ja, visst! Jag ska... gå.
Jag tar den. Hej då!
- Är Karen här? - Hon handlar mat.
- Hur mår Micah? - Vi måste prata med Karen.
- Vi kan bara prata med målsman. - Menar ni allvar?
- Vem bryr sig? - Dani!
- Det blev ost och skinka. - Usch!
- Trevligt! - Kom igen!
- De har besked om Micah. - Micah är stabil, men svårt skadad.
Mjälten är skadad och hans hjärta stannade.
- Herregud! - Vi måste ta ut hans mjälte.
Herregud. - Varför lät jag dig övertala oss att åka skidor?
- Det var en olycka. - Jag ville inte följa med.
Det var ett jordskalv, Karen!
Vi återkommer när Micah har opererats färdigt.
- Han är fjorton år! - De kan bli jordskalvets stora offer.
- Ruby, det går bra. - Jag har 5 % kvar på batteriet.
Det går bra. Fortsätt att trycka, i jämn takt.
- Som i en låt. - Kan du låten "Stayin' Alive"?
- Är den ny? - Vi sjunger den för dig.
Tryck i takt, så här...
Ruby, sjung med.
- De har hittat området. - Ruby, hjälpen är på väg!
Vägarna är blockerade, så de skickar en helikopter.
Ruby, fortsätt tills de hittar dig. Fortsätt sjunga och trycka.
När de hittar dig ringer du mig på deras telefon.
INGEN SIGNAL
Ruby?
Hon är borta.
- De hittar henne. - Hon kan redan vara på väg hit.
Om hon inte väntar med sin döda mamma.
- Hon ringer. - Har ni hört nåt?
Hon ringer.
Hörde du mamman skälla ut killen? Paret är dödsdömt.
Jag saknar inte grälen. Vi är i vuxna, stabila förhållanden.
- För en gångs skull är vi normala. - Visst.
Jag fick ställa in resan, men det är okej. Sånt händer.
- Vi har hittat takten. - Invanda hjulspår.
- Nej då. - Säger du det, så.
- Du sårade mig. - Okej.
- Du är inte direkt relationsexpert. - Jaså? Det är inte ens sant.
Du var gift med Izzie i typ fem minuter.
- Sen var det Ava, som kissade på... - Det räcker.
- Det var en till... - Jag, kanske?
Sköterskan som hade syfilis!
- Syfilis? - Det är länge sen. - Elektrod.
Det är inte invanda hjulspår. Jag har en egen värld.
Den roterar inte runt Derek Shepherd.
Jag ville åka till D.C., men jag är fullt upptagen.
Han är på NIH. Vi måste acceptera att våra liv ser ut så här.
- Vi är glada ändå. - Okej.
Du har ett fint äktenskap, utan nån make.
- Plattan är på plats. - Blodtrycket och pulsen är bra.
Är du och Ethan ett par?
Nej, jag är... Han är inte min typ.
Du gillar inte söt, smart eller rolig?
Visst är han det. Han är... bra.
Men han är... radiolog.
- Som i "Herrskap och tjänstefolk"? - Nej! Jag menade inte så.
- Jag dejtar inte på jobbet. - Du dejtar inte nedåt. Okej.
Du har säkert andra fina egenskaper. Det är okej att vara snobb.
Nej! Du får mig att låta hemsk. "Dejta nedåt"? Vad betyder det?
- Jag dejtar inte... - ...underställda?
- Nej! - Lägre i rang?
- "Han är en obetydlig röntgenmakare." - Ge dig!
Sen använder vi raspen på näsryggen.
Mrs Thurman kan få ett helt nytt utseende.
Då kan hon vara lycklig över sin spegelbild.
Tänk om det inte är näsan som gör henne olycklig?
Som patienten med sin killes bröst. Hur kan du veta att hon väljer rätt?
Jag kan inte prata med dig om din systers fall.
Jag frågar inte om min syster, utan om damen här.
Jag vet att hon fattar rätt beslut för att jag pratade med henne, länge.
Jag lyssnade. Och jag har blivit bra på att veta.
44-årig kvinna med pneumotorax.
- Hur mår hon? - Fallskador. GCS på åtta.
Jag tar det här.
Ruby?
Hej.
- Jag fortsatte sjunga tills de kom. - Jag vet.
Du var jätteduktig. Du skötte allt helt perfekt.
- Hur är det med henne? - Subduralt hematom.
- Vad kan jag säga till Ruby? - Inget, än.
Pulsen sjunker. - Borr, nu! Jag måste få ut proppen.
- Kan jag hjälpa till? - Låt mig arbeta.
- Mrs Thurman är vaken. - Bra.
Hon ser ut att ha varit i slagsmål, men längtar efter att se resultaten.
- Vad är det? - Inget.
Det är en stor förändring. Hon har haft sin näsa länge.
- Tänk om hon ångrar sig! - Det var inget plötsligt beslut.
Det var ingen ingivelse. Hon hade alltid sett sig själv sån.
Den bästa versionen av henne och den sannaste.
Såna patienter, som har drömt om förändringar sen de var små...
De ändrar sig inte. För dem finns det inget val.
De får en chans. Det här var hennes chans.
Sånt vet man inte, om man inte pratar och lyssnar.
Det är inte att han är radiolog, eller att jag inte dejtar på jobbet.
- Jag dejtar inte alls. - Jag drev bara med dig.
Nej. Det finns ett glapp mellan mig och andra. Det har alltid funnits.
Jag trodde det var för att jag hoppade över en årskurs, men...
Glappet blev bara större och mer omöjligt.
Jag var inte för ung, jag var bara för... annorlunda.
Jag vet hur det blir med Ethan.
Det är kul ett tag, men inte så länge.
Det blir alltid obekvämt och konstigt.
Jag försöker ändra mig, han misstolkar nåt-
-och sen förstår vi inte varann.
Vi skulle alltid vara långt isär, med glappet mellan oss-
-även om vi inte låtsas om det.
Jag vill inte låtsas. Jag kom hit för att arbeta.
Jag klarar mig, på min sida glappet.
Det är lite ensamt, men det är okej.
- Det vore bortkastat att tacka ja. - Ja...
Det var mycket skitsnack. Det stämde säkert när du var yngre.
Nu är du vuxen, bland andra vuxna. Det finns inget glapp.
Och du har inget att förlora. Du är bara rädd - helt utan anledning!
Låt bli att vara det. Strunta i glappet!
- Låt Ethan... krusa dina bär. - Usch!
Fluffa dina fjädrar?
Kupa dina kokosnötter? Rocka din rumpa? Undersöka ditt underland?
- Han blöder fortfarande. - Jag ser det.
- Vid pankreas. - Jag ser!
- Hur många enheter? - Fyra.
Om alla kniper käft kan jag få suturen att hålla.
- Så. - Det ser bra ut.
- Magin lever. - Va?
- Aj då. - Va? Jag sa inget.
- Du sa "magin lever". - Nej. Jag sa "småglin lever".
- Nej. - Jag hörde inget.
Du har varit ofelbar.
Du har inte förlorat en patient sen den 14 november.
89 lyckade ingrepp på rad.
- Sa du 14 november? - Ja. 22 patienter var akutfall.
Vem klarar det? Du, för du är magisk.
Edwards, du kan stänga. - Wilson, assistera.
Jag sa ju det!
- Jag sa åt henne att inte säga nåt. - Jag är ofelbar.
Det är bara tur. Så skicklig är du inte.
Det är inte det. Det är datumet det började.
- Vad är det med det? - Det var då Derek åkte.
Jag har varit felfri sen dess. Jag har inte förlorat en patient.
Vad antyder det? Att jag klarar mig bättre utan honom?
Brian, dina värden är fina. Vi kan snart skriva ut dig.
Hur mår Micah? Jag vet att han inte är mitt barn.
Karen pratar inte ens med mig.
Jag menade väl. Jag ville förena familjen.
Jag trodde jag skulle hjälpa oss. Det gick snett.
Nu kanske det är kört. Karen kanske sticker för gott.
Danielle kanske har rätt. De kanske klarar sig bättre utan mig.
Jag ville bara att vi skulle vara glada som en enda familj.
Kan du nicka eller blinka två gånger om Micah mår bra?
Tack, dr Grey.
Du borde försöka sova lite. Det kan dröja ett tag.
- Tror du jag skadade henne? - Nej, du gjorde allt rätt!
Det vet du inte.
- Hur mår hon? - Din mamma kommer att bli bra.
- Menar du det? - Ja.
Jag ringde min syster och kollade läget.
En bokhylla hade rasat, men i övrigt klarade... hon sig bra.
Vad bra.
- Jag är skyldig dig en ursäkt. - Ja, det är du.
Jag ska överväga att godta den, om du gottgör mig.
Hemma. Du kan göra middag åt mig-
- och sen lite annat som jag inte har tänkt på än.
- Du vet väl att jag har jouren? - Jag kan vänta.
- Sex veckor? - Åtta, för att vara på säkra sidan.
- Ta det lugnt i början. - Herbert kommer att få fullt upp.
Och Edward och Irving och... gubben en våning upp med tupé.
- De har tur. - Använd era höfter, medan ni har dem.
Stopp! Vänta.
Jag tar gärna ett glas med dig, om du vill.
- Härligt. - Menar du nu?
- Gör du det? - Nej. Ja? Jag vet inte.
- I slutet av veckan? - Ja.
- Tack för i dag. - Varsågod.
- Magin lever. - Visst, om man tror på sånt.
Du har rätt. Jag behöver inte Derek.
Jag behöver inte honom hemma eller för 89 lyckade ingrepp i rad.
Jag klarar mig fint. Barnen är glada och min karriär utvecklas.
Att Derek åkte till D.C. påminde mig om vem jag är, ensam.
- Jag är, för övrigt, rätt häftig. - Okej.
Men jag vill dela det med honom.
Jag vill berätta att jag... att vi har felfri statistik.
Jag kan ta Micah om du vill gå.
Listan över saker man ska rädda...
- Hallå? - Hej. Är han på labb?
Va?
Jag söker Derek Shepherd. Vem är du?
Barnen, nycklarna, familjealbumet...
Vem är du?
Man glömmer den listan...
Vem är du?
Hallå?
...när katastrofen är en undran...
...om det här är kvinnan som har legat med ens make.
Det är en annan sorts jordskalv.